Tema viimane kääbus jooksis koos tantsijaga minema.
Ma tunnen tema naist.
Ta abiellub minuga. Tule tutvu temaga.
Alexandrine. - Tere.
Sa oled õnnelik, Barcarolle.
Cul-de-Bois on uus Coësre.
Ma annan talle pool sellest, mis teenin. Järgmisena on ta sinu kallal.
Ta oli alati mu sõber. Ta jätab mu rahule.
Arvad sa nii?
Püha jumal! Sa ei anna talle seda okolaadimahla!
Ma ükskord maitsesin seda, ammu.
See oli hea.
See andis mulle idee.
Florimond'ile meeldib okolaad.
okolaad on tõepoolest hea.
okolaad, okolaad!
Kuninganna võib seda väga armastada,
aga kui sellega varandust teha...
Igaüks tahab maitsta.
Me teeme sellest moodsa joogi.
Aga se võtab meil aastaid, et litsentsi saada.
Colbert ei tee kellelegi mingeid teeneid.
Me peame proovima.
Me elame küpsetamisest hästi.
Sellest ei piisa. Ma tahan võimu
ja see maksab palju.
Ma saan selle raha!
Hea tunne on.
Kiiresti, minu rüü.
Tänan. Mine nüüd voodisse.
Head ööd, madam. - Head ööd.
Kes seal on? - Tuul! Aita.
Jäta, Sorbonne!
Tänan.
See koer on nagu ajukoer põrgust! Tänan sind.
Sa ei näinud tema peremeest? - Ei.
Tule.
Mine sinna.
Kes see on? - See olen mina!
Nii, madam Morens, annad pamfletistidele varjupaika?
Sa tead minu nime? - Me oleme nii palju jaganud,
et ma söendan rääkida sinuga, kui sõber.
See oled sina!
Ära mängi sellist üllatumist. Sa tundsid Sorbonne ära.
Proua, alles sa said suurest raskusest üle,
pole hea mõte lasta ennast mõtlematusel vääratada.
Kus ta on? - Kes?
Mees, kes siia tuli. Sorbonne ei eksi kunagi.
Niinimetatud "rentslipoeet" mustab õukonda.
Kas sa tahad vangi minna?
Mida ta teinud on?
Loe seda.
"Kuhu meie säästud lähevad, nii hõredad?
"Õukonna suhu ja välja tema..."
Kui see sulle naljakas tundub, tõestab see, et see mees on ohtlik
Ükskõik, ta on sulle tänuvõlgu.
Mulle?
Sa päästsid ta täna õhtul minu tähelepanu hajutamisega.
Kui sa teda näed,
ütle, et ta oma sule minema viskaks ja kaoks.
Sinu vees vannitamine, kallis daam,
ma tean su mõtteid, pealaest jalatallani.
Sa oled hull! Mis siis, kui ta oleks sisse tulnud?
Võimatu! Ma olin riieteta.
Sa oled tõepoolest rentslipoeet?
Parajasti vannitatud poeet.
Pane riidesse.
Ma riietun leekidesse.
Kõige pehmem rõivastus.
Mine!
Sa ajad mu minema?
Ma ei taha, et politsei sind siit leiab.
Nad ei ründa jõuga.
Ma teadsin sind heintes,
nüüd oled sa rikas ja kodanlane.
Politsei jaoks liiga võimas.
Suurepärane koht peitumiseks.
Kuidas sa mu leidsid?
Ma ei kaotanud sind kunagi silmist.
Sa teadsid, et ma elan siin?
Jah... üksi ka.
Üksi?
Täna õhtuni.
Kui te ei lõpeta, kutsun ma vahtkonna!
Appi! Appi!
Väike kana!
Püüdke ta, härrased!
laske mind lahti!
Peatage ta!
laske lahti!
Kas sa kitkud teda?
Täiesti!
Kütke tuld!
Siin tuleb praevarras!
Ma teen seda...
See nali on liiga kaugele läinud.
Kui julge... Samm tagasi, noormees!
Ma olen valitsuse marssal! Ma ei astu kunagi sammu tagasi.
Ja mina olen kuninga vend!
See on liiga palju, Plessis!
Ma kohe tegelen temaga!
Plessis-Belliere!
Tapa ta ja mu vend saab su pea.
Ei, nad tunnevad mu ära.
Jäta ta, ta on aadlik.
Kiiresti, sinu mask!
Lõpetage! See on käsk!
Lõpetage!
See on kõik sinu süü!
Te maksate selle eest! Ma jälestan teid kõiki!
Keegi ei saa kunagi teda.
Keegi ei saa teada.
Ei liiguta või muidu!
Sorbonne, jäta!
Nüüd maskid ära.
Mõrtsukas kinni siduda.
Ma nägin sind. Sina seda ei teinud.
Minu kättemaks annab sulle armu.
Liiga helde!
Küpsetaja maksab kätte kaheteistkümnele õukonna mehele?
Koer laseb teie sõbral minna, kui te kõik lahkute.
Tule. Tema keha ujub homme Seines.
Põgene, kiiresti!
Sorbonne, jäta ta!
Tuli! Appi!
Bourjus!
Sa ei teinud midagi.
Ma ei saanud. - Sa valetad!
Aadlike tülitamise eest mulle ei maksta.
Kui nad kuriteo sooritavad?
Ma olen osa kuninga salapolitseist. Sa tead saaki, mida ma jahin.
Tule ligemale!
"Mina, rentslipoeet, räägin sulle kogu tõe.
"Kui jumal ei karista Punase Maski lurjuseid,
"paljastan ma õukonna kurjategijate nimed.
"Ühel päeval ma paljastan, isegi kui ta on kuninga sugulane.
"12 päeva, 12 nägu ja 13 ndal on tapja!"
Kuula number kaheksat...
"Alatu hingega pole ta nii õiglane.
"Ta peaks mõningaid kombeid õppima, Plessis-Belliere..."
Ei, mitte tema. - Ta oli seal.
Ta ei teinud midagi. Ma tahan kuninga venda.
On meil aega?
Sa ütlesid, et sind ei püüta kunagi kinni.
Ma tean, aga ma olen väsinud.
Sa kardad? - Ei.
Aga ma tunnen pisut ebakindlust. Minu jõud hääbub.
Miks? - Sinu pärast.
Sa ei armasta mind enam?
Armastan, lihtsalt on nii.
Olen alati unistanud kodust, naisest,
selline magus armastus, päev päeva järel...
Ja siin ma olen, meeskonnata ja nõrk, tuhvlitega!
Kes on number üheksa?
D'Aubray.
D'Aubray on mõrtsukas!
See on elevant. Parajasti kaks pamfletti veel.
Järgmine päev ja me saame teada, kes oli mõrtsukas.
Sinu härrad, kes nii hästi kirjutavad,
karjuvad varsti. Välja koos sinuga.
Peatage ta!
Siin on kaksteist nime.
Järgmine on kuninga vend.
TÄNA PALJASTAN MA RÜÜTEL DE LORRAINE
HOMME SAATE TE MÕRVARI TEADA.
Vend!
Need on sinu sõbrad?
See on viimane pamflett.
Minu märguande peale jaota neid. Sinnamaani peida neid hästi.
Tänan. Ma kaotasin kõik, aga ma maksan sulle tagasi, kui saan.
Liigu alati, kunagi ei jää seima...
Ma olen sinuga õnnelik.
Ma pole kunagi nii hästi tundnud.
Kui mees seda ütleb, tahab ta lahkuda.
Ja sa suudled mind põsele!
Ma näen tõde, nagu iga hea poeet.
Sina saad jälle daamiks ja mina olen tuul.
Räägi tõtt.
Kui su viimane pamflett ilmub, ei pääse sa kunagi politseist.
Ma ei karda.
Su enda pärast mitte. Aga sa kardad, et nad arreteerivad minu.
Ma olen sama süüdi kui sinagi.
Süüdi kritseldaja hirmu tundma panemises.
Ma olen selle pärast õnnelik.
Aga ära minu pärast karda.
Homme koidu ajal saad sa Jura juurde minna.
Lase sel kõigel maha rahuneda.
Ja sina? - Ma jään.
Minu kättemaksu nimel.
Mis suur skandaal!
Ma murran kuninga venna ja õukonna!
Ma tahan proovida, ma tahan oma vara ja tiitleid tagasi,
ma tahan, et mu lapsi austataks!
Ma andsin kuningale oma sõna.
See on sinu töö. Aga viimane pamflett ilmub.
Kuningas ei hooli nii väga pamflettidest.
Millest siis?
Kui sa logardid paljastad, aplodeerib ta koos oma inimestega.
Aga kui sa süüdistad tema venda... Kas ma eksin?
Üldse mitte.
Kuningas ei armasta oma venda, aga ta ei luba
oma perekonda või trooni mustata.
Kui kahju!
Ma tean, kus pamfletid on.
Ma võin armee saada, et Cour des Miracles tühjaks teha.
See vajab seda!
Selline häbi, kogu oma tarkusega, keeldud sa mind aitamast.
See pole minu asi.
On! Kõik on seotud.
Näiteks, tahad sa endiselt erilise okolaadi litsentsi?
Kust sa tead?
Nagu ma ütlesin, see on kõik andmise ja võtmise küsimus.
Näiteks teame me, et Punase Maski kahju oli hoop.
Aga koos 50 000 livreega
võid sa luua teise äri, sama eduka.
Nii?
Hävita see pamflett
ja tema majesteet annab sulle litsentsi ja 50 000 livreed
ja palju muud kasulikku.
Miks mitte lihtsalt armee kohale saata?
Sellega ma teenin oma igapäevast leiba!
Politseinik vajab rohkem lurjuseid, kui oma mehi.
Ja kui ma nõus olen?
Ma teadsin, et räägin intelligentse inimesega!
On üks tingimus. - Ikka veel?
Ma nõuan, et seda rentslipoeeti kunagi ei tülitataks.
Nii kaua, kui ta ei kirjuta.
Ma jälgin seda.
Oleme kokku leppinud.
Flipot! Flipot.
Jookse ja ütle, et nad pamfletid hävitaksid.
Mis? - Ära muretse. Me võitsime.
Ja too rentslipoeet minu juurde.
Mul on nüüd üks soov. - Mis?
Sind enam mitte kunagi näha. - Miks?
See tõestab, et sa pead seadustest kinni.
See tõestab, et sa saad ükskord jälle
õilsaks ja suurepäraseks leediks.
Võin ma sisse tulla, proua? See on Flipot!
Tule sisse Flipot.
Mis on?
Ma rääkisin neile...
Kas nad ei hävitanud neid? - Jah.
See pole see?
Räägi siis!
Ma nägin just su poeeti.
Kus?
Kus? Ütle mulle! Ütle mulle!
Ära end poeedi ootamisega vaeva.
Kus ta on?
Ripub nööri otsas!
Mis? Poodud?
Greve platsil. Kõrgel nööri otsas.
Mine!
Tõepoolest, Desgrez, sa oled...
Politseinik!
Mitte ükski lurjus, keda tean, poleks seda teinud.
Sa pead mind uskuma, madam. See pole sugugi minu tegevusest.
Kuninga vend oli oma nime määrimisest hirmunud.
Me oleme sinu poeeti kolm aastat jahtinud
ja ta püüti lihtsalt tänavalt jalutamast!
Ta ei hakanud isegi vastu.
Kuninga vend tegi ülejäänu.
Ta ei hakanud vastu? - Ei.
Ta lasi ennast arreteerida,
minu pärast.
Nagu Nicolas.
Nagu Joffrey.
Minu pärast.
Sa pead tuleviku peale mõtlema.
Kuningas on oma sõna pidanud.
okolaadi litsents, eriline 50 aastaks
üle kogu kuningriigi.
50 000 livreed.
Kolmeks aastaks maksudest vabastatud
ja India Companii aktsiad. Tõeline tulevik!
Hoia seda kõike kuskil ohutult.
Sinuga on see kaitstud.
Aga litsents on väga vajalik.
See on väga vajalik.
Anna see kiri mu sugulasele, Philippe de Plessis-Belliere'le.
Miks mina? Miks sa ise seda talle ei anna?
Ma pärandan kogu oma varanduse talle.
Ainult tema on väärt minu lapsi üles kasvatama.
Hüvasti, härra.
Sa unustasid ühe asja!
Oled sa hull?
Ei!
See on minu põhimõte!
Lase mul minna!
Sa oled hulluks läinud! - Jah.
Ma maksan kätte, ma vannun!
Lõpuks!
Ma palun vabandust.
Aga järsud abinõud olid paratamatud.
Ma tean neid asju ja mul ei olnud valikut.
Sa olid siit lahkumas ja ennast tapma minemas.
Ma pidin mingi mõtte sinusse raputama.
Mis see oleks olnud? Püstol, pistoda, mürk?
Ma ei mäleta.
Ma tean neid asju.
Angélique väsis mõttetut elu elamast.
Sa oled energia sümbol.
Jah, sellisena ma sind näen.
Sa oled jälle sina ise.
Oled sa mu sõber?
Minu ainus sõber!
Kas sa said sellest alles täna aru?
Colbert ootab allkirja.
Vabandust, et nii toores olin.
Mõned mälestused on lihtsalt kaheti mõistetavad.
Tere Ninon!
Balgrin, ma ei ole rahul. Mis Le Havre's juhtus?
Minu poed koguvad igal pool mujal varandust.
Ainult sinul läheb halvasti!
Ma annan sulle ühe kuu, et seda muuta.
Ma proovin, madam.
Üks kuu, ma ütlesin!
Preili de Lenclos. - Tulen.
Nüüd, härrased, tulge ja vaadake mu viimast meeletust.
Tema nimi on La Folle, esimene minu laevastikust.
Ookeanid on meie!
Ta läks täna hommikul teele Indiasse.
Olgu tuuled temale ja sinule soodsad, madam.
Tänan. Kuni neljapäevani siis.
Võin ma sisse tulla? - Muidugi, Ninon.
Tere. - Mis uudist?
Fouquet palus Moliere'l nädalaga näidendi kirjutada.
Värssides, viis vaatust ja kuninga ees ette mängida.
Kas see võtab Moliere'l kogu nädala?
Armastus? - Äri?
Võimas!
Õnn vaatab minu poole, Ninon.
Ka mehed vaatavad sind! Noor, ilus ja rikas.
Ja üksi.
Sa vajad austajat.
Kaupmees, kokk...
Sa oled paremat väärt.
Suur jumal, hiilib salaja siia,
sest ma olen ainult okolaadimüüja? Ei, tänan.
Lõpeta see! Sa ei ole madam Morens,
sa oled Angélique de Sancé de Monteloup.
Aga uuesti temaks hakata
ei ole üldse kerge.
Bertrand!
Ei, mitte Bertrand.
Uskumatu!
Sina ja raha olete üksteise jaoks tehtud.
Nüüd aitab.
Siis, kui sa oled võidujoonel?
Ma suren janust.
Mis sul täna õhtul sisse on läinud?
Ma tahan lõbu saada.
Lõpuks oled sa mõistlik.
Ma leian sulle austaja.
See on hea mõte!
Ei, sa oled hull!
Jah, me olema mõlemad koos hullud. Ma tean, kes sulle meelepärane on.
Angélique, kas sa Jean'i tunned?
Minu sugulane ääremaalt.
Ääremaadel on kõige mahlakamad viljad.
Ta meeldib sulle, ta armastab metsikuid loomi!
Ta kirjutab neist oma lugudes kõike.
Ma jätan su.
Sina oled Jean de la Fontaine?
Sa kirjutad neid armsaid lugusid laste jaoks?
Ma kirjutan ka lugusid täiskasvanutele.
Juua, kiiresti! Ma olen janust pöörane!
Sa ei muutu kunagi.
Tead sa lugu mehest, kes upub võlgadesse?
Sest ta on naisesse uppunud?
Kas ma segan sind? - Tunned sa madam Morens'it?
Sina oled siis madam okolaad!
Kas ta pole veetlev?
Ma vihkan okolaadi. Nii tume ja mõru.
Tõesti? Sulle ei meeldi okolaad?
Ja kui see on veel soe, on see mahe, see teeb ühe kiheluse...
Aga nii meeldivalt.
On see üleüldse niipalju sekeldust väärt?
Ma kuulsin sinu viisakusest, aga sa ületad minu ootusi!
Kuigi mulle meeldivad mehed, kes teavad, mida nad tahavad.
See olen mina!
Sulle meeldivad komplimendid ka.
Ainult need, mis ma ise teen. - Braavo!
Pank 10 000 livreega. On soovijaid?
Pank!
Me moodustame meeldiva paari.
Sina ja tema? Sa oled hull!
See on hullumeelsuse öö. Ma otsustasin temaga abielluda.
Plessis-Belliere? - Jah, minu sugulane.
Suursugune perekond, armas loss,
ta on sõdur ja nägus ka...
Sa tahad oma seisust tagasi. - Ära arvasid.
Nii, et sa praegu otsustasid?
Abiellumiseks on vaja kahte!
Ta nõustub. Ma olen ilus, talle meeldivad naised...
Ja, talle meeldivad. Nad kõik!
Aga üks teise järel ja isegi ainult üheks ööks.
Ta armastab ka sõda, jahtimist ja kaardimängu.
Meie tuleme järgmistena. - Ei, proua, oota.
Kui sa sa tahad ühiskonda naasta, abiellu kellegi teisega.
Kellegi rikkaga. Sinu nägus marssal sipleb võlgades.
Hästi!
5 000 livreega pank!
Võrdselt pooleks?
Ei, see ei ole õnnelik koht.
Arvad, et ei ole? Pank!
Mängi minu eest.
Ühel tingimusel.
Et ma võtan oma maski ära? Ei.
Isegi, kui ma võidan?
Ma pole valmis seda ära võtma.
Kui sa kaotad?
Sul peab armastuses õnne olema.
Ma maksan sulle tagasi.
Üks võlg rohkem või vähem ei tee mingit vahet.
Sa eksid.
Sul on endiselt midagi tähtsat kaotada.
Mida? - Sina ise.
Kallis!
Ma tegin täpselt seda, mida otsustasin mitte teha.
Mis see oli?
Minu plaan oli
lõpetada olemast madam Morens, abielluda sinuga ja saada tagasi oma seisus.
Aga mida sina püüad? - Ei midagi. Hästi?
Kui ma sind Ninon'ite juures nägin, unustasin kõik muu.
Ma tahtsin lihtsalt koos sinuga õnnelik olla,
kas või üheks päevaks.
Ja ma olin.
Mäletad, kui me lapsed olime?
Sa kutsusid mind Igavate Kleitide Markiisiks. Sa olid vastik!
Olen ma muutunud? - Ma mõtlesin nii kogu öö.
Ja nüüd?
Nüüd palud sa mul riidesse panna,
näitad mulle ust, väga kenasti
ja nii see on.
Ei ole?
Üldse mitte!
See on Angélique, keda ma tahan!
Oh. Philippe!
Ma olen väga väsinud.
Tule.
Hüppa!
Ta keeldus.
Arvad sa nii?
Ta ei ütle mulle ära!
Hüppa, sa lipakas!
Philippe, mida sa teed? Ei!
Hüppa!
Lõpeta, Philippe!
Hüppa, sa lipakas!
Lõpeta!
Kas sa hüppad?
Hüppa!
Miks sa tagasi tulid? - Ma ei tea.
Sa ei ütle mulle?
Ma pean Brittany juurde minema, koos Vauban'iga, kindlust kontrollima.
Ma olen marssal.
Ma pole unustanud.
Siis minu lossi kaudu tagasi.
Miks?
Et seda müüa.
Mis? Müüa loss, kus sa oled sündinud,
sinu perekonna kodu?
Panditud vanade kivide hunnik!
Sa veetsid seal oma lapsepõlve, kus ma sinuga esimest korda kohtusin.
Sa ei saa oma lapsepõlve müüa.
Mul on palju ülal peetavaid.
Pealegi, olen ma kihla vedanud.
Miks sa niimoodi kihla vedasid?
Sellise elustiiliga kaasneb teatud liialdamine.
Kuningas ootab seda.
Kas kuningas ootab ka, et hülgad oma esimese armastuse?
Sa suudlesid mind seal esimest korda.
Nii?
Kas see ei tähenda sinu jaoks midagi?
Ära aja tänapäeva ja minevikku segi.
Mulle läheb homne päev korda. Ma elan tuleviku jaoks!
Kas see liiga väsitav ei ole?
Sa oled tüütu. Sa küsid liiga palju küsimusi.
See on tõepoolest lihtne.
Räägi mulle.
Sa hoiad oma taljet, nagu naine?
Sa ei andnud mulle selle ära võtmiseks aega!
Philippe!
Ma olen notar. Kuula!
Ära osta seda. See on selgelt hurtsik.
Kas sa ei taha seda selle peremehele hoida?
Ükskõik, liiga hilja on. Ostja tegi kohapeal sissemaksu.
Ma maksan topelt. Ütle talle, et see ei ole enam müügis.
Aga miks?
Seepärast, et Philippe kavatseb mu kätt paluda.
Ei!
See oleks mu pulmakingitus.
Aga talle mitte sõnagi. Ta ei tohi teada, et ma selle ostan.
Madam! Härra de Plessis-Belliere!
Juba? Kiiresti!
Kiirusta!
Philippe!
Rosine, välja!
Seda piitsa ei takista miski.
Notar rääkis mulle, kuidas sa oma ostu üle kahjurõõmu tundsid.
Sa arvad, et võid kõike osta, lossi ja selle lordi.
Ma tahtsin aidata.
Ma ei vaja naiste abi!
Kuigi sa oled vaevalt naiselik.
Sa oled karm, ennast täis, ahne, kaalutlev,
kitsi!
Sinu rahal ei ole võimu minu üle.
Aga ma ostsin selle, et...
Sa ostsid kivid ja sa võid need endale hoida!
Ma vannun...
Ma mäletan sinu ülestunnistust, et kõik, mis sa tahtsid
oli olla markiis de Plessis-Belliere.
Aga seda ei saa osta, Igavate Kleitide Markiis!
Sinu rahal on räpane hais!
Üks asi veel.
Punase maski afääris olid ainult sina nimetamata.
Õnn, sa mõtled?
Mina olin sinu hea õnn. Mina andsin korraldused.
Poepidaja ka!
Ma tean kaugeltki rohkem kui Vaux.
Nii pillav! Fouquet tõepoolest ületas ennast.
See oli unistus, teine aasta!
Kuningas ei olnud õnnelik!
Mis mind kõige rohkem hämmastas,
et Fouquet täitis oma purskkaevud ookeani elukatega.
Kõik mere aarded.
Koos maakindralitega!
Koos türannidega!
Head daamid ja härrad!
Fouquet, rahva kägistaja, see viib madalale!
Mis?
Kuningas heitis ta vangi!
Sina!
Ma tõotasin sinuga rohkem mitte kohtuda, aga Fouquet on arreteeritud.
Nii?
Ma kuulsin ärevaid teateid.
Fronde salasepitsejad on hirmul.
Need, kes tahtsid kuningat mürgitada, on kindlaks tehtud.
See on vana ajalugu!
Ajaloos ei ole kunagi miski päris vana, madam.
Fouquet'i arreteerimine oli ettekääne. Kuningas kasutab teda
nende purustamiseks, kes tema vastu vandenõu peavad.
Hr Fouquet'il oli asi kauplemiseks, millega oma kaela päästa.
Mäletad intrigaanide nimekirja selles kuulsas karbis?
Mis karbis?
Mis noore Angélique poolt salaja kõrvale toimetati, kunagi ammu,
Plessis-Belliere lossis.
Mäletad? Sa nägid Condé't, kui ta võttis enda kätte karbi,
milles oli mürk
ja salasepitsejatega seotud leping.
kas hr Fouquet saatis kirja?
Jah, Teie Hiilgus. Siin see on.
Hästi. Ta on lepingule ka oma allkirja andnud.
On aeg uuele verele troonil.
Härrased...
Ma tahan teda! - Teda? Mida?
Tema on kõige selle allikas.
Ainult tema võiks kõike seda näha ja kuulnud olla.
Sa ütlesid, Philippe,
et ta kadus toa kaudu koridori.
Täpselt nii.
Viis minutit hiljem
süüdistas ta meid, et me tahame kuningat tappa.
Tütarlapselik vemp, ma arvan.
Aga karp kadus ära!
Üks minu spioonidest kuulis teda pealt selle vargusest kiitlemas.
Ta on meie lepingu kuhugi peitnud.
Kui Fouquet selle leidis, ei anna kuningas meile kunagi andeks.
Ma tahan naist!
Ta püüab olla Madame Morens.
Tegelikult ta ei püüa.
Teda on kõikjal nähtud. Ninon'i juures, teatris...
Tormame ta salongi!
Pärast kõike, ühe poepidaja surma...
See oleks tõsine viga.
Sest ta on silmale meeldiv?
See juhtus minu isa kindluses.
Ma hävitan karbi.
Sa võid vaigistada karbi, aga kuidas on naisega?
Tõepoolest!
Kui sul on kahtlusi, vastutan ma tema eest.
Madam Morens?
Ta ei ole täna tulnud.
5 000 livree pank!
Oled sa sees, Philippe? - Ei.
Ega Angélique pole siin olnud? - Ei, miks?
Ta on kadunud.
Mis ajast? - Eilsest.
2 000 livree pank. - Pank!
Kas ta ei viinud oma poegi vastikule ääremaale?
See muudab kõik!
Plessis-Belliere. Plessis-Belliere!
Tule sisse, kallis sõber.
Jälitab mind nagu röövel! Teie, Teie Hiilgus.
Jah, mina.
Sa laskusid nii madalale?
Ära saa minust valesti aru. See on naine, keda ma tahan.
Kui ta sind eksitab, siis ma armu ei anna.
Sa kahtlustad mind?
Sinu kaks päeva saavad täna läbi.
Ma tean, kus ta on.
Minu sõbrad võivad sind saata. Teed ei ole ohutud.
Ei! Ma ütlesin, et üksi.
Üka päev rohkem, aga üksi.
On mul sinu sõna? - On küll.
Flipot? - Ma sain midagi.
Ma sain selle!
On see sinu aare?
Võibolla minu elu, Flipot.
Ma ei saa näha, kes see on.
Pane see tagasi, kus ta oli ja lahku. Kiiresti!
Angélique.
Räägi.
Kui see nii raske on, ütlen ma seda sulle.
Sa ei tulnud siia minu pärast.
Viimasel ajal võinuks sa mind igal ajal näha, aga sa ei tulnud.
Sa arvad, et karp on siin.
See on tõsi.
Mul on üks päev, enne kui nad su kinni püüavad ja tapavad.
Püha jumal, ära ole nii dramaatiline.
Ma ei karda midagi.
Ma ei tahtnud siia tagasi tulla. See oli nõrkuse hetk.
Anna mulle karp! - Mitte kunagi! Sa ei saa seda kunagi!
See on käsk!
Mitte kunagi!
Räägi, Angélique! Räägi!
Ei sina ega sinu piits ei pane mind rääkima.
Sa tahad tõesti karpi?
See on sinu ainus võimalus.
Olla markiis de Plessis-Belliere!
Nii see on.
Mul on sulle lihtne ettepanek.
Ma annan selle üle, kui preester õnnistab meid.
Sa saad selle hetkel, kui paned mulle sõrmuse sõrme.
See on minu hind ja ma kinnitan seda.
Kuni see on mu ainus võimalus!
Oli see see?
Ma hoian kõiki lubadusi, isegi neid, mis ma endale teen.
Olgu siis nii. Sa palusid seda.
See on keerukas toiming.
Siin on markiisi tulevik. Palun istu.
Meie lepingu peamised punktid
näevad ette kahte võimalikku rikkumist,
kumbki osapool ei pea muidugi viimasel hetkel eksima.
See on abiellumine.
Madam!
Markii paneb sõrmuse enne
ja ma mõtlen enne, kui ta ütleb "Jah".
Siis on aeg anda üle karp,
vastavalt sellele plaanile...
Üleandmine,
saad aru?
Nii et kui,
mingi õnnetuse läbi, sõnad ütlemata jääksid,
ei saaks abielu pühitsetud.
Jälgid sa mind?
Täielikult.
Nagu sinu jaoks, madam...
Siin on karp. Sa oled mulle vastik. Hüvasti.
Angélique!
Ma päästsin jälle su elu. Me oleme tasa.
Sina tahtsid seda!
Sa olid sellega nõus!
Ma lahkun koidu ajal. Meie vahel pole midagi juhtunud. Kunagi!
See pole ei sinu ega minu süü. See on puhtalt halb juhus.
Angélique!
Mis kleepuv soga! Kuidas saab okolaad kellelegi meeldida?
Palju lilli.
Saadan need jälle kirikusse? - Muidugi.
See on su vagaks teinud.
Seal on juveelid ka.
Vaestele.
Halvast saab head tulla!
Viska ta välja!
Liiga hilja. Ma olen kuninga saadik.
Sa oled palutud homme Versailles'i.
Mina?
Preili Angélique de Sancé de Monteloup?
Mina see olen.
Siis on kõik õige.
Ma ei peaks minema.
Sinu uhkus ei saa kuningale ära öelda.
Kõik nende pamflettide pärast!
Ma ei arva nii. Ma oleks seda teadnud.
Niikuinii tahad sa väga õukonda minna.
Ma tean, mis sind häirb. - Räägi mulle.
See on minu jaoks liiga tõsine probleem.
Mis kleidiga sa lähed?
Millised kalliskivid?
Milline soeng? Milline raske valik!
Tule! - Lase mul minna!
Peaks Teie Majesteet plaani õnnistama, oleksin ma kõige õnnelikum mees.
Me võime garanteerida kõike, peale daami südame vallutamise.
Majesteet, minu erutus on selline, et olen unustanud oma kohustuse.
Võin ma Teie Majesteedile tema külalist tutvustada?
Angélique de Sancé de Monteloup.
Aga... mulle tundub...
Kas sa oled nime vahetanud?
Majesteet, preili on minu sugulane.
Kui ta oleks nime vahetanud,
poleks ma küsinud luba temaga abielluda.
Madam, sa oled marssali vallutanud.
Selline vaprus on veetlev.
Kas sa said kõik lilled kätte?
Ei.
Ja kalliskivid? - Ei.
Tead sa, et karp päästis sinu elu?
Ei.
Tead, et mina kutsusin su siia?
Ei.
Sa ei kahtlustanud, et ma palun su kätt?
Ei.
Seega ei tea sa midagi, isegi mitte, kui armastad mind?
Ei.
Kas sa ei väsi ei ütlemast?
Ei.
Sa siis lihtsalt lahkud.
Ei.
Ei, see ei ole läbi. Koos Angélique'ga ei ole see kunagi läbi.
Versailles, krahv Peyraci müstilises kodus,
mürgitava sõjakäigu keskel,
võib sinu kangelanna leida loos "Angélique ja kuningas."
jutustas kongo